13.

Finanční analýza - podstata, účel, metody (FA) 13.1

Předmět, účel finanční analýzy 13.2

Zdroje dat finanční analýzy

13.3

Metody finanční analýzy

13.1 Předmět, účel finanční analýzy

Cílem finanční analýzy je poznat finanční zdraví firmy a identifikovat její slabé stránky, které by mohly firmě v budoucnu působit menší či větší problémy, a naopak stanovit její silné stránky, o které by mohla v budoucnu opírat svou činnost.

Postup, jakým lze tohoto cíle dosáhnout, lze charakterizovat jako:

•

zobrazení uplynulého vývoje finanční situace a finančního hospodaření podniku,

•

určení příčin jejich zlepšení nebo zhoršení,

•

volba nejvhodnějších směrů dalšího vývoje činnosti a usměrňování finančního hospodaření a finanční situace podniku.

O finančně zdravém podniku hovoříme tehdy, když nemá problémy se svou schopností včas uhrazovat splatné závazky.

Finanční tíseň nastává tehdy, když podnik má tak velké potíže s likviditou, že je nemůže vyřešit bez výrazných změn v činnosti podniku a ve způsobu jeho financování.

Finanční zdraví je ovlivňováno likviditou podniku a rentabilitou podniku, a to v daném stupni naléhavosti.

Charakteristika a využití FA

• rozbor finanční situace podniku, popř. celého odvětví nebo celého státu

1 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

• využívá účetní a statistické informace z vzdálenější nebo bezprostřední minulosti

• pracuje se současnými tendencemi, v některých případech s predikcemi

• interpretuje finanční informace při posouzení výkonnosti a perspektivy firmy, mj. i ve srovnání s jinými firmami a odvětvovým průměrem

FA můžeme rozdělit do dvou oblastí:

Externí finanční analýza vychází ze zveřejňovaných a jiným způsobem veřejně dostupných finančních, zejména účetních informací.

Interní finanční analýza je vlastně synonymem pro rozbor hospodaření podniku. Při tomto druhu analýzy jsou analytikovi k dispozici veškeré údaje z informačního systému podniku, tj.

kromě informací z finančního účetnictví i údaje z účetnictví manažerského

nebo

vnitropodnikového

(nákladového),

z

podnikových kalkulací, plánu, statistiky apod.

13.2 Zdroje dat finanční analýzy Účetní výkazy jsou výchozím a základním zdrojem informací pro finanční analýzu pro všechny zainteresované subjekty uvnitř i vně podniku - pro podnikové vedení, akcionáře, věřitele, investory, analytiky kapitálových trhů aj. Zachycují pohyb podnikových financí ve všech jejich podobách a ve všech fázích podnikové činnosti. Nutnou podmínkou je, aby tyto výkazy věrně odrážely skutečnou situaci podniku.

Účetní výkazy můžeme podle účelu, ke kterému slouží, rozdělit do dvou skupin:

2 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) a) výkazy finančního účetnictví, které lze jinak označit i jako výkazy externí, protože poskytují informace zejména externím uživatelům; podávají přehled o stavu a struktuře majetku, o zdrojích jeho krytí, o tvorbě a užití hospodářského výsledku a konečně o pohybu peněžních toků.

b) výkazy vnitropodnikového účetnictví, které nepodléhají žádné jednotné metodické úpravě, každý podnik si je vytváří více či méně „ke svému obrazu“ a podle svých vlastních potřeb; patří sem zejména všechny výkazy zobrazující čerpání podnikových nákladů v nejrůznějším potřebném členění (druhové, kapacitní, kalkulační), výkazy o spotřebě nákladů na jednotlivé výkony nebo v jednotlivých podnikových střediscích apod.

Údaje v rozvaze neodrážejí přesně aktuální hodnotu podniku, neboť účetní metodika ve většině zemí používá jako základ pro oceňování aktiv historickou hodnotu, tj. původní pořizovací cenu, která nezobrazuje zcela přesně současnou hodnotu aktiv a pasiv podniku. Na tom nic nemění ani fakt, že hodnota aktiv je pravidelně upravována o odpisy: odpisy a metody odepisování jsou v některých podnicích nepřesnou a více méně umělou aproximací skutečného procesu stárnutí aktiva. To se projeví zejména v případě, kdy podnik používá z daňových důvodů

metody zrychleného odepisování. Technická a ekonomická doba životnosti aktiva se od sebe často výrazně liší.

U položek oběžných aktiv zásoby a pohledávky je reálnost zobrazení jejich hodnoty vázána na důslednost a odpovědnost, s níž příslušný podnik vytváří, resp. rozpouští opravné položky.

Pokud podnik opravné položky nevytvoří nebo je vytvoří v nesprávné výši, jsou oběžná aktiva nadhodnocena nebo podhodnocena zejména z hlediska jejich likvidnosti a navazujícího výpočtu ukazatelů likvidity.

3 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) Postupné odepisování (tj. „odhodnocování“) stálých aktiv je všeobecně používanou praxí všude ve světě, na druhé straně

„zhodnocování“ aktiv se téměř nikde v účetnictví nezohledňuje (u pozemků, lesů, dolů apod., může jejich hodnota postupem času růst).

Podvojné účetnictví nedokáže ocenit některé položky, např.

lidské zdroje, kvalifikaci zaměstnanců, kvalitu managementu.

Další zdroje informací

• Výroční zpráva

• Prospekt cenného papíru

• Pololetní zpráva emitenta kótovaného cenného papíru

• Novinové články a další informace z médií (nutno brát s rezervou)

• Analýzy v odborných časopisech

• Tiskové konference vedoucích představitelů podniků

• Informace poskytované za úplatu

• Informace z neoficiálních zdrojů

13.3 Metody finanční analýzy

Fundamentální FA

• soustřeďuje se na vyhodnocování spíše kvalitativních údajů o podniku

• základní metodou analýzy je odborný odhad založený na hlubokých empirických i teoretických zkušenostech analytika

• informace kvantitativní povahy se do analýzy zahrnují, zpravidla

se

však

nezpracovávají

pomocí

algoritmizovaného matematického aparátu Technická FA

4 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

• kvantitativní zpracování ekonomických dat s použitím matematických, matematicko-statistických a dalších algoritmizovaných metod

• výsledky zpracování jsou vyhodnocovány kvantitativně i kvalitativně

• můžeme rozdělit na elementární - analýza extenzivních ukazatelů, analýza fondů finančních prostředků, analýza poměrových ukazatelů a analýza soustav ukazatelů, a vyšší metody – matematicko-statistické a nestatistické metody

Elementární metody technické FA: Analýza extenzivních ukazatelů

• Horizontální analýza

• Vertikální analýza

Analýza fondů finančních prostředků

• Analýza čistého pracovního kapitálu

• Analýza čistých pohotových prostředků

• Analýza čistých peněžně pohledávkových fondů

Analýza poměrových ukazatelů

• analýza ukazatelů likvidity

• analýza ukazatelů finanční stability

• analýza ukazatelů aktivity

• analýza ukazatelů rentability

• analýza ukazatelů založených na cash flow

• analýza ukazatelů kapitálového trhu Analýza soustav ukazatelů

• Pyramidové soustavy ukazatelů (příklad: Du Pont diagram)

5 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) ANALÝZA EXTENZIVNÍCH UKAZATELŮ

Horizontální analýza (analýza „po řádcích“) se zabývá porovnáváním změn položek jednotlivých výkazů v časové posloupnosti.

Přitom lze z těchto změn odvozovat i pravděpodobný vývoj příslušných ukazatelů v budoucnosti. Zde je však nutno postupovat s velkou opatrností: záleží totiž na tom, zda se podnik v budoucnu bude chovat stejně jako v minulosti.

K dosažení dostatečné vypovídací schopnosti této metody analýzy je zapotřebí:

• mít k dispozici dostatečně dlouhou časovou řadu údajů (v každém případě minimálně dvě období, lépe více než dvě období);

• zajistit srovnatelnost údajů v časové řadě u konkrétního analyzovaného podniku;

• pokud možno vyloučit z údajů všechny náhodné vlivy, které na vývoj určité položky nějakým způsobem působily (rozsáhlé opravy vlivem přírodních katastrof apod.);

• při odhadech budoucího vývoje je třeba do analýzy zahrnout objektivně předpokládané změny (procento inflace, změny regulovaných cen nebo jejich deregulaci, vývoj měnového kurzu apod.); zde však existuje značné riziko chybného odhadu.

• Výstupy z horizontální analýzy lze samozřejmě vyjádřit i ve formě bázických nebo řetězových indexů.

• Bázické indexy porovnávají hodnoty určitého ukazatele v jednotlivých obdobích s hodnotou téhož ukazatele ve zvoleném stále stejném období, které je vzato za základní srovnání.

6 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

• Řetězové indexy srovnávají hodnoty určitého ukazatele v jednotlivých obdobích s hodnotou téhož ukazatele v předcházejícím období.

Procentní (vertikální) analýza

• Metoda spočívá ve vyjádření jednotlivých položek účetních výkazů jako procentního podílu k jediné zvolené základně položené jako 100 %. Této analýze se někdy říká také strukturální.

Pro rozbor rozvahy je jako základ zvolena výše aktiv celkem (nebo pasiv celkem), pro rozbor výkazu zisku a ztráty velikost celkového obratu, tj. výnosy celkem.

ANALÝZA FONDŮ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ

Ve finanční analýze se jako „fondy“ označují ukazatele vypočítávané jako rozdíly mezi určitými položkami aktiv a pasív.

Pojem „čisté fondy“ znamená aktiva očištěná od na nich váznoucích závazků. Mezi nejčastěji používané fondy ve finanční analýze patří čistý pracovní kapitál čisté pohotové prostředky a čisté peněžně pohledávkové finanční fondy.

Čistý pracovní kapitál se vypočítává: a) jako rozdíl mezi oběžnými aktivy celkem a krátkodobými závazky:

Čistý pracovní kapitál = Oběžná aktiva – Krátkodobé závazky

Jedná se o oběžná aktiva očištěná o ty závazky podniku, které bude nutno v nejbližší době (do jednoho roku) uhradit; oběžná aktiva se tedy sníží o tu svou část, která bude na úhradu krátkodobých závazků a krátkodobých bankovních úvěrů a peněžních výpomocí použita.

7 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) b) jako rozdíl mezi souhrnem dlouhodobých závazků a vlastního jmění a stálými aktivy:

Čistý pracovní kapitál = (Dlouhodobé závazky + Vlastní kapitál) – Stálá aktiva

Je to tedy ta část oběžných aktiv, která je financována dlouhodobými

zdroji

krytí

–

dlouhodobým

kapitálem

(dlouhodobé závazky, bankovní úvěry a vlastní kapitál podniku).

Velikost čistého pracovního kapitálu je významným indikátorem platební schopnosti podniku. Čím vyšší je čistý pracovní kapitál, tím větší by měla být při dostatečné likvidnosti jeho složek schopnost podniku hradit své finanční závazky. Nabývá-li ukazatel záporné hodnoty, jedná se o tzv. nekrytý dluh.

Ukazatel se vyjadřuje v absolutních hodnotách (v peněžních jednotkách) a je jej vhodné hodnotit v kombinaci s poměrovými ukazateli likvidity. Mezi používané poměrové ukazatele patří i podíl mezi čistým pracovním kapitálem a hodnotou celkových aktiv podniku.

Při hodnocení ukazatele čistého pracovního kapitálu musí analytik vzít v úvahu možnost zkreslení ukazatele vlivem neočištění oběžných aktiv o méně likvidní nebo zcela nelikvidní položky: obtížně vymáhatelné nebo nedobytné pohledávky, obtížně prodejné nebo neprodejné zásoby apod.

U podniků podléhajících auditu účetní závěrky je toto zkreslení méně pravděpodobné než u malých firem.

8 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

Na obrázku vidíme situaci, kdy čistý pracovní kapitál je kladný; pak jemu odpovídající část oběžných aktiv je kryta dlouhodobými zdroji financování.

Kdyby čistý pracovní kapitál byl záporný, pak by dlouhodobé zdroje byly nižší než stálá aktiva; část stálých aktiv by byla kryta krátkodobými zdroji. Při takovém stavu by se firma vystavovala vážnému nebezpečí, že kvůli splácení krátkodobých závazků

bude nutno rozprodávat stálá aktiva, čímž by se likvidovala sama podstata podnikání.

Kritickou mezí je tedy stav, kdy je čistý pracovní kapitál nulový

a oběžná aktiva jsou financována jen krátkodobými zdroji.

Čisté pohotové prostředky (též čistý peněžní majetek nebo peněžní finanční fond) vypočteme jako rozdíl mezi pohotovými finančními prostředky a okamžitě splatnými závazky. Za okamžitě splatné závazky se přitom považují závazky splatné k aktuálnímu datu a starší. Pojem „pohotové finanční prostředky“

chápeme ve dvou úrovních, a sice

a) peníze v pokladně (hotovost) a peníze na běžných účtech, b) peníze v pokladně (hotovost), peníze na běžných účtech, šeky, směnky, cenné papíry s krátkodobou splatností, krátkodobé vklady rychle přeměnitelné na peníze, zůstatky nevyčerpaných neúčelových úvěrů.

Při použití charakteristiky ad a) vede ukazatel k vyjádření nejvyššího stupně likvidity.

9 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) Čistý peněžně pohledávkový fond (nebo též čistý peněžně pohledávkový finanční fond) představuje určitý kompromis mezi předchozími rozdílovými ukazateli a lze jej vypočítat takto:

Čistý peněžně pohledávkový fond = Oběžná aktiva – Zásoby –

Nelikvidní pohledávky – Krátkodobé závazky Další možností je počítat s pohotovými peněžními prostředky a okamžitě splatnými závazky, čímž se však výpočet ukazatele opět stává z publikovaných údajů neproveditelným.

ANALÝZA POMĔROVÝCH UKAZATELŮ

-

analýza pomocí poměrových ukazatelů je velmi využívaná, protože je rychlá a nenákladná; umožňuje porovnání více podniků (různých firem) a analyzuje finanční situaci podniku v čase

-

její výsledky jsou často vstupními údaji pro vyšší matematické metody finanční analýzy

-

ukazatele můžeme rozdělit do 5 základních skupin podle druhu posuzování:

1) ukazatelé rentability (tj. různé formy míry zisku -

poměr zisku a kapitálu)

2) ukazatelé aktivity

3) ukazatelé zadluženosti (hodnotí finanční strukturu podniku)

4) ukazatelé likvidity = platební schopnosti 5) ukazatelé kapitálového trhu

Ukazatelé rentability (výnosnosti)

- typické pro ně je vždy ZISK v čitateli k nějaké jiné veličině (vždy poměřují zisk s jinou veličinou) 10 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

- patří mezi základní ukazatele k hodnocení podnikatelské činnosti

- ukazatel zjišťuje efektivnost vložených prostředků

ROA – rentabilita úhrnných vložených prostředků (angl.

return on assets)

- čím vyšší hodnota ukazatele tím lépe (u všech ukazatelů

rentability)

- kolik zisku nám připadá na každou vloženou korunu aktiv

- má vyšší vypovídací schopnost než rentabilita vlastních zdrojů (vlastního kapitálu)

- ROA je přesnější a správnější než rentabilita, která vychází pouze z vlastního kapitálu, protože nelze oddělit zisk vyprodukovanými vlastními a cizími zdroji

- vyjadřuje celkovou efektivnost podniku

- jde o klíčový ukazatel; hodnota tohoto ukazatele by se měla pohybovat okolo 9%

ROA = ZISK před úroky a zdaněním (EBIT) /A (aktiva celkem) x 100 = %

V případě zisku se dosazuje většinou částka zisku před zdaněním a úroky placenými z cizího kapitálu.

ROE – rentabilita vlastního kapitálu ( angl. return on Eguity)

- používá se proto, aby se zjistilo, zda investoři budou chtít vložit prostředky do účetní jednotky

- tato

rentabilita

ukazuje

vlastníkům

(akcionářům,

společníkům) zda jejich kapitál přináší dostatečný výnos

- potenciální investor požaduje, aby cena, kterou od podniku přijímá za vložený kapitál, byla vyšší než příjem při jiné formě investování

- tento požadavek je oprávněný neboť vklad do vlastního kapitálu nese jisté riziko

11 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

- bude-li hodnota tohoto ukazatele dlouhodobě nižší nebo stejná jako úrokové míry v bance, podnik asi nenajde investora

- cenou vlastního kapitálu jsou dividendy a podíly na zisku, vyplácejí se ze zisku zdaněného daní z příjmu právnických osob a dál jsou daněny 15% srážkovou daní

- cenou cizího kapitálu je úrok, úrok je nákladem, který

snižuje zisk => použití cizího kapitálu je pro podnik levnější

- standardní hodnota tohoto ukazatele je asi 15%

ROE = Zisk po zdanění (EAT) / VK (vlastní kapitál) x 100 = %

ROS – rentabilita tržeb (angl. return on sales)

- na každou korunu tržeb mi připadá x haléřů zisku, chceme co největší zhodnocení

ROS = Zisk / T (tržby) x 100 = %

Ukazatelé aktivity

- jsou ukazateli doplňkovými

- tyto ukazatelé měří schopnost podniku využívat vložené prostředky (majetek)

- vyjadřují celkovou rychlost jejich obratu nebo rychlost obratu jejich jednotlivých složek za určitý časový interval

- ukazatelé aktivity se počítají pro jednotlivé skupiny aktiv, tj. pro zásoby, pohledávky, stálá aktiva a celková aktiva

- typickými obecnými ukazateli jsou: 1. Doba obratu – doba, po kterou je majetek vázán v určité formě, počítají se pouze u oběžných aktiv, vychází v časových jednotkách, nejčastěji ve dnech

2. Počet obrátek – vyjadřuje, kolikrát se určitý druh majetku v rámci oběžných aktiv obrátí v daném časovém intervalu nejčastěji za rok

12 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

Ukazatel obratu celkových aktiv

- informuje o výkonnosti, s jakou firma využívá stálá aktiva k dosažení tržeb

- nízká hodnota ukazatele znamená vyšší využití stálých aktiv

- v komentáři by mělo být uvedeno, jestli jsou stálá aktiva oceněna pořizovací nebo zůstatkovou cenou; při použití zůstatkové ceny se ukazatel obvykle zlepšuje postupem času automaticky, ale pořizovací cena zase neodpovídá inflaci

Obrat celkových aktiv = Tržby / Aktiva Doba obratu zásob DOZ

Doba obratu vyjadřuje počet dnů, po kterou jsou zásoby vázány v podnikání. Čím je doba obratu delší, tím je menší riziko nedostatku zásob, ale více se v zásobách váže kapitál a to snižuje výnosnost podniku. Proto by měla být doba obratu co nejkratší DOZ = 365/ obrat zásob

Doba obratu pohledávek DOP

Vyjadřuje, jak dlouho trvá, než podnik obdrží platby od svých odběratelů. Standardní hodnota tohoto ukazatele je asi 36 dní.

Čím kratší tím lepší.

Obrat celkových aktiv = 365/ obrat pohledávek Doba obratu závazků

Čím je doba delší tím lépe pro nás, ovšem jen do té míry, než

nám začnou plynout případné sankce.

Doba obratu závazků = 365/ obrat závazků

13 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) Ukazatelé zadluženosti

- vyjadřuje vztah mezi cizími a vlastními zdroji

- využití cizích zdrojů je v určité míře nezbytné

- některým závazkům zejména krátkodobým se podnik při své činnosti nemůže vyhnout

- podnik může ovlivnit zejména využití dlouhodobých cizích zdrojů, jejichž cenou je obvykle úrok

- určitá výše zadlužení je pro podnik prospěšná, protože využití cizích zdrojů je levnější

- přílišné zadlužení zvyšuje rizika, podnik může být příliš

zatížen splácením úvěru a úroků => další zadlužování

- cizí zdroje ku vlastním v poměru 60:40 (ideální)

- obecně platí, že čím vyšší je hodnota ukazatele, tím je vyšší zadluženost podniku

Zadluženost1 = cizí zdroje / VK x 100 = %

Zadluženost2 = VK/ celková aktiva x 100 = %

Zadluženost3 = cizí zdroje/ celková aktiva (A) x 100 = %

Zadluženost1 – ukazatel poměru dluhu k vlastnímu kapitálu (D/E)

Zadluženost2 – koeficient samofinancovaní

Zadluženost1+2 zohledňují pouze dlouhodobé závazky, které podnik zatěžují úroky a nepodávají komplexní obraz o zadluženosti

Zadluženost3 – ukazatel věřitelského rizika, tzn., že čím je jeho hodnota vyšší, tím rizikovější je vklad do podniku Ukazatel finanční páky

- v anglosaských zemích se pro hodnocení zadluženosti používá pákový ukazatel

- vychází se z toho, že aktivity společnosti jsou financovány takovými zdroji, jejichž cenou jsou dividendy nebo úroky, přičemž zisk musí být vyšší 14 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

- cizí kapitál působí jako finanční páka

- ukazatel vypovídá o tom kolikrát je cizí kapitál vyšší než

vlastní

finanční páka= celková aktiva/ VK

Ukazatelé likvidity

- vypovídají o schopnosti společnosti hradit své závazky, likvidita je jednou ze základních podmínek existence podniku

Běžná likvidita BL

Slouží pro dlouhodobé hodnocení vývoje platební schopnosti firmy. Čím vyšší hodnota vyjde tím likvidnější podnik je, obvykle se udává, že by měla být alespoň mezi 2 – 2,5, je-li vyšší nelze říct, že by to bylo lepší.

BL = OA oběžná aktiva / KD krátkodobé závazky

- likvidnost jednotlivých druhů OA je různá, vypovídací schopnost běžné likvidity proto není nejpřesnější Pohotová likvidita PL

Hodnotí platební schopnost podniku za delší období. Bývá označována jako likvidita 2. stupně. Hodnota by měla být mezi 1,2-1,5. Odstraňuje nevýhody předchozího ukazatele vyloučením zásob, je nejpoužívanějším ukazatelem likvidity.

PL = OA – zásoby/ KD krátkodobé závazky Okamžitá likvidita OL

Nekompromisní ukazatel, který vypovídá o okamžité platební schopnosti. Zahrnuje nejlikvidnější majetek. Hodnota by se měla 15 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) pohybovat kolem 1. Používá se pro vyhodnocení podniku v čase a pro srovnání více podniků.

OL = peněžní prostředky/ okamžitě splatné závazky

- příliš vysoké hodnoty ukazatelů likvidity sice znamenají dobrou platební schopnost, ale také přílišné vázání peněz v jednotlivých složkách OA

Ukazatele kapitálového trhu

- využívají je skuteční i potenciální investoři a všichni, kdo se zabývají burzovními obchody

- tyto ukazatelé se využívají pro posouzení výhodnosti finančního investování

- investory obvykle nejvíc zajímá návratnost jejich investic, výše dividend, cena akcií a podobně DIVIDENDOVÝ VÝPLATNÍ POMĚR (angl. dividend payout ratio) akcii

1

na

Dividenda

=

poměr

výplatní

ý

Dividendov

akcii

1

na

zisk

Čistý

• indikátor dividendové politiky podniku - udává, jak velká část vytvořeného čistého zisku je vyplácena akcionářům ve formě dividend

AKTIVAČNÍ POMĚR (angl. plowback ratio) Aktivační poměr

Dividendov

-

1

=

výplatní

ý

poměr

• doplňkový ukazatel k dividendovému výplatnímu poměru -

udává proporci zisku nevyplaceného na dividendách a reinvestovaného zpět do podnikání ÚČETNÍ HODNOTA AKCIE (angl. book value per share) Vlastní kapitál

Prioritní

-

akcie

Účetní hodnota

akcie

=

Počet emitovaných kmenových akcií 16 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

• částka vlastního kapitálu (snížená o jmenovitou hodnotu emitovaných prioritních akcií) připadající na jednu kmenovou akcii podniku

• podle některých analytiků minimum, pod něž by neměla klesnout tržní hodnota akcie

CASH FLOW NA AKCII (angl. cash flow per share) flow

cash

Provozní

flow

Cash

na

=

akcii

akcií

kmenových

h

emitovanýc

Počet

• ukazatel považován za vhodnější pro srovnávání výkonnosti podniků

než

ukazatel

EPS - umožňuje porovnání podniků, které jinak používají odlišné, i když legální metody účtování

• často používán při mezinárodních srovnáních

POMĚR TRŽNÍ CENY AKCIE K ZISKU NA AKCII (angl. price-earnings ratio, zkr. P/E)

Poměr tržní ceny k zisku na akcii =

akcie

Kurs

akcii

na

Zisk

• nejpopulárnější měřítko, kterým investoři hodnotí podniky na trzích cenných papírů

• interpretace:

- částka, kterou jsou investoři ochotni zaplatit za jednu korunu vykazovaných (minulých) zisků

- doba návratnosti kapitálu investovaného do nákupu akcie za předpokladu zachování úrovně minulého zisku na akcii

• čím je ukazatel v čase nebo ve srovnání s jinými akciemi nižší, tím je pravděpodobnější její podhodnocení a tím je pro investora výhodnější k nákupu

ZISK NA JEDNU AKCII (angl. earnings per share, zkr. EPS) 17 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) prioritníc

z

Dividendy

-

zisk

Čistý

akcií

h

na

Zisk

=

(EPS)

akcii

jednu

akcií

kmenových

h

emitovanýc

Počet

• podle akciových analytiků klíčový údaj o finanční situaci společnosti

• investoři chápou výši zisku na akcii jako jeden z hlavních faktorů při svém investičním rozhodování

• velikost ukazatele je rozhodujícím způsobem ovlivněna výší vytvořeného účetního zisku, se kterou lze manipulovat (odpisová politika, opravné položky, rezervy apod.)

• ukazatel se vypočítává za uplynulé účetní období, potenciální investory přitom samozřejmě daleko více zajímá zisk budoucí

DIVIDENDA NA AKCII (angl. dividend per share, zkr. DPS) Dividendy kmenových

z

akcií

Dividenda na

akcii

=

Počet emitovanýc h kmenových akcií

• počítá se z hrubé dividendy před odečtením srážkové daně

• další z indikátorů dividendové politiky podniku

• dividendová politika podniku bývá hledáním optimálního kompromisu mezi zadržením zisků na jedné straně a výplatou podílů na zisku spolu s emisí nových akcií na straně druhé, vše při dané investiční politice společnosti

• projevuje se trend zachování stálých nebo mírně rostoucích dividend - časové řady vyplacených dividend mívají menší rozptyl než časové řady zisků na jednu akcii POMĚR TRŽNÍ CENY AKCIE A CASH FLOW NA AKCII (angl. price-cash flow ratio, zkr. P/CF)

akcie

Kurs

Poměr tržní ceny akcie a cash flow na akcii =

na

flow

Cash

akcii

• ukazatel vhodný ke srovnávání zejména v časových řadách a v mezinárodním měřítku

18 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)

POMĚR TRŽNÍ CENY AKCIE K ÚČETNÍ HODNOTĚ AKCIE (angl.

market-to-book ratio)

Poměr tržní ceny akcie k účetní hodnotě akcie =

Kurs akcie

Účetní hodnota akcie

• vyjadřuje, kolikrát vyšší tržní hodnotu má podnik, než kolik do něj vložili minulí a současní akcionáři

• podniky s relativně vyšší mírou výnosu na jmění akcionářů se obecně prodávají za vyšší násobky účetní hodnoty

ANALÝZA UKAZATELŮ SOUSTAV

Mezi nejznámější soustavy ukazatelů patří tzv. pyramidové struktury poměrových ukazatelů, které na jednom grafu či v jedné tabulce stručně a přehledně znázorňují několik charakteristických rysů podniku najednou a umožňují postižení vzájemných souvislostí mezi likviditou, strukturou financování a rentabilitou podniku.

Naprosto nejznámější pyramidovou strukturou je diagram vyvinutý a poprvé používaný v nadnárodní chemické společnosti Du Pont de Nemours a nesoucí jméno této společnosti, tzv. Du Pont diagram. Ukazuje, jak je rentabilita vlastního kapitálu určena ziskovou marží, obrátkou aktiv a poměrem celkových aktiv k vlastnímu kapitálu.

19 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody) ROE

0 ,1 0

ROA

C e lk.a ktiv

a /V l.ka p itá l

X

1 ,0 5 1

0,0 66

Zisk. ro zp ě tí

Ob ra t ce lk . a k tiv

C izí zdro je /V l.ka p itá l

X

+

0 ,07

0 ,9 4

1,0 0

0 ,5 1

Ob ra t stá l. a ktiv

Ob ra t o bě ž. a k tiv

C izí zd ro je

V la stn í ka p .

:

1 ,6 6

2 ,15

9 49 4 5 2 ,0 0

1 8 6 2 57 0 ,0 0

Tr žb y

S tá lá a k tiva

Tr žb y

Obě žná aktiva

:

:

2 6 3 9 9 20 ,00

1 5 86 4 7 2 ,0 0

26 3 9 9 20 ,00

1 22 5 5 5 0 ,0 0

Zisk

Tr žb y

:

1 8 56 2 2 ,0 0

26 3 9 9 20 ,00

20 (13. Finanční analýza - podstata, účel, metody)